Dva duhovnika se odločita, da gresta na Havaje. Trdno sta bila
prepričana, da bosta počitnikovala v civilnih oblačilih, da jih tako
ne bo nihče prepoznal. Takoj, ko je letalo pristalo, sta oddivjala v
trgovino z oblačili in si kupila noro dobre hlače, srajce, sandale in
sončna očala. Naslednje jutro sta la na plažo oblečena v svoja nova
oblačila, ki so kar bodla v oči. Sedela sta na barskih stolih v lokalčku
ob obali in ob bogato obloženem koktejlu uživala na soncu ter opazovala okolico.
Mimo je pristopicljala čudovita blondinka v krpicah bikinija, ki so
komaj zakrivale njene obline. Namenila se je direktno proti njima.
Nista si mogla pomagati, da ne bi buljila vanjo.
“Dobro jutro oče, dobro jutro oče” je pokimala in pozdravila vsakega
posebej. Oba sta bila začudena. Kako hudiča je vedela, da sta
duhovnika? Naslednji dan sta sla nazaj v trgovino in si kupila se bolj
kričeča oblačila. Prav gotovo sta bila najbolj vidna na celi plazi.
Spet sta posedala v lokalčku, in glej ga zlomka, prikoraka tista
blondinka od prejšnjega dne. Vesela sta bila, da sta nosila očala, saj
so njune oči, kar stopile iz jamic.
Spet ju je vljudno pozdravila, vsakega posebej in se jima rahlo
priklonila. Eden od duhovnikov se je opogumil:”Samo trenutek, mlada
dama. Midva sva duhovnika in ponosna sva na to.
Toda kako zaboga ste vedeli, da sva duhovnika?” “Oče, saj to sem jaz,
sestra Angelca.”