Nacek Pacek je pisal prosti spis:
-Bil sem bolan, Bled in Bohinj, da nisem mogel ne brat ne sestra. Šel sem v posteljo, zaspal in začel sanjati, da sem se povzpel na Šmarno goro. Dol sem se spustil z zmajem, junijem in julijem. Na vso srečo sem pristal v puščavi. Takrat so me z vseh strani obkrožili levi in desni. Nenadoma sem zagledal terenski avto niva, vrt in travnik. Sedem noter, osem ven in se odpeljem v gostilno. Tam naročim kos torte in škorec vina. Natakarju naročim, naj sebi naroči kaj za popit, Dolanc in Kardelj. V tistem trenutku vstopita moja bosa West in Mild in zavpijeta name: -Izgubili ste delo, Jano in Anteno. Ni mi preostalo drugega, kot da spokam kufre in se spokam na morje. Upal sem, da mi bodo pomagale pravlične vile, kosa in grablje. Šel sem v Lucijo, Andrejo in Matejo nabirat školjke, lijake in bideje. Še sedaj ne vem, zakaj se moja mama tako sekira, žaga in lopata…